Översatt av: BRONSON (Omsynkad av Jimmie Karlsson) www.divxsweden.net
Texten hämtad från www.undertexter.se
Jag blev sheriff här vid 25 års ålder. Det kan man knappt tro.
Min farfar var upprätthållare av lagen, liksom min far.
Han och jag var sheriffer samtidigt. Han i Plano och jag här.
Det var han nog ganska stolt över.
Jag var det i alla fall.
Förr bar inte alla sheriffer vapen.
Det har många svårt att tro. Jim Scarborough bar aldrig nåt.
Gaston Boykins uppe i Commanche vägrade bära nåt.
Jag gillar att höra om gamlingarna och missar aldrig ett tillfälle till det.
Man kan inte låta bli att jämföra sig med dem.
Hur skulle de ha gjort i dessa tider?
Jag skickade en pojke till elektriska stolen för en tid sen.
Det var mitt gripande och mitt vittnesmål.
Han dödade en 14 år gammal flicka.
Tidningarna kallade det "passionsmord", men det var inte vad han sa.
Han hade haft planer på att döda nån i hela sitt liv.
Om han släpptes skulle han göra om det.
Han visste att han skulle till helvetet och att han var där om en kvart.
Jag får det inte att gå ihop.
Sannerligen inte.
Dagens brottslighet går inte ens att bedöma.
Det är inte så att jag är rädd.
Jag vet att man måste vara beredd på att dö i det här jobbet.
Fast jag vill inte utmana ödet och utsätta mig för nåt jag inte förstår.
Man skulle tvingas sätta själen på spel.
Och tvingas säga: "Okej...
...jag kan ta plats i den här världen."
Ja, sir, jag kom just in.
Han bar på nån sorts syrgastub, mot emfysem eller nåt.
Och en slang, instoppad under ärmen.
Ni kan kolla det när ni kommer in.
Läget är under kontroll.
-Vad gäller saken? -Stig ur bilen.
-Vad är det där för nåt? -Du måste stiga ur bilen.
Vad har du den till?
Stå still, bara.
Stå still...
Jag har inte nåt vatten.
Jag har inget "vatten".
Pratar du engelska?
Var är den sista?
Han som stod upp sist, vart tog han vägen?
Jag får väl gå ut samma väg jag kom in.
Här är inga "vargar".
Om du stannat för att se dig om...
...så skjut mig för fan inte.
Fast om du stannat...
...så stannade du i skugga.
-Vad har du i väskan? -En massa pengar.
Visst...
-Var fick du tag på pistolen? -Där man får tag på saker.
-Har du köpt den? -Nej, jag hittade den.
-Llewelyn... -Lägg av.
Hur mycket kostade den?
Måste du veta allt?
Det i alla fall.
Knip igen, annars knullar jag dig.
Stora ord...
Okej, jag vill inget veta.
Jag vill inte ens veta var du har varit hela dan.
Låter bra det.
Okej...
Llewelyn...?
-Vad gör du? -Jag är på väg ut.
-Vart då? -Det är en sak jag har glömt att göra.
-Vad då för nåt? -Det är dumt, men jag gör det ändå.
Om jag inte återvänder kan du hälsa mor att jag älskar henne.
Hon är död, Llewelyn.
Då hälsar jag henne det själv.
-Vad kostar de här? -69 cent.
-Och bensinen? -Har ni fått nåt regn där uppe?
-Var skulle det vara? -Jag såg att du kom från Dallas.
Vad angår det dig var jag kommer ifrån...kompis?
Jag menade inget med det.
Jag fördriver bara tiden.
Om du inte accepterar det kan jag inte göra nåt mer för dig.
-Önskas det nåt annat? -Inte vet jag. Vet du?
-Är det nåt på tok? -Med vad?
Vill du veta om det är nåt på tok?
-Önskas det nåt annat? -Det har du redan frågat.
Jag måste nog stänga.
-Vilken tid stänger ni? -Nu.
-Det gör ni inte alls. När stänger ni? -Vanligtvis när det börjar skymma.
Du vet inte vad du pratar om, va?
Du vet inte vad du pratar om.
När går du och lägger dig?
Är du döv? När går du och lägger dig?
Vid halv tio skulle jag tro.
-Jag kan återkomma då. -Varför det? Vi håller stängt då.
-Jag måste stänga nu. -Bor du i huset på baksidan?
-Ja. -Har du bott här hela ditt liv?
Stället är min svärfars från början.
-Du gifte det till dig. -Vi bodde i Temple, Texas, förut.
Vi startade familj där. Hit flyttade vi för fyra år sen.
-Du gifte det till dig. -Om du säger det så.
Det är inte nåt jag säger. Det är så det ligger till.
Vad är det mesta du förlorat i en slantsingling?
Det mesta du förlorat i en slantsingling...
Det vet jag inte.
Syna...
-Varför det? -Syna nu.
Vi måste veta varför vi synar.
Syna nu. Jag kan inte syna åt dig, det vore ojust.
Jag har inte satsat nåt.
Det har du gjort i hela ditt liv utan att veta det.
Vet du när det här myntet är präglat? 1958.
Det har färdats i 22 år. Nu är det här.
Nu gäller krona eller klave. Och du måste syna.
-Jag måste få veta vad jag kan vinna. -Allt...
-Hur menar du? -Du har allt att vinna, syna nu.
Krona...
Bravo.
Lägg det inte i fickan, det är ditt lyckomynt.
-Var ska jag lägga det då? -Inte där i alla fall.
Då blandas det med de andra och blir ett vanligt mynt.
Vilket det är...
Llewelyn...?
Vad i helvete...?
-...till Odessa. -Vad ska vi göra där?
-Du ska stanna där hos din mor. -Varför det?
Det är midnatt nu.
Om nio timmar kommer nån att kolla upp chassieskylten på min pickup.
-Vid halv tio är de här. -Hur länge måste vi...?
Hur länge orkar nån leta efter sina två miljoner?
-Vad ska jag säga till mamma? -Att du är "hemma nu".
Packa nu. Det du lämnar kvar ser du inte mer.
Fall inte på knä och be om förlåtelse.
Älskling, saker händer. Det kan inte göras ogjort.
Är du tankeläsare?
Är det hans bil?
Har nån en skruvmejsel?
-Vem skar sönder hans däck? -Mexikaner skulle jag tro. Inte vi.
-Det där är en död hund. -Ja, det är det.
-Var är mottagaren? -Jag har den.
De här blommorna är redo att plockas.
Håll den här.
Vill du ha den?
-Har den gjort nåt utslag? -Inte ett pip.
Okej...
Ge mig den där.
-Var det inte en bilbrand? -Jo, men det var nåt i ödemarken också.
-In med dig. -När tänker ni betala hyra för hästen?
-Jag älskar dig mer för var dag. -Det var snällt sagt.
Var försiktig. Gör inte illa dig.
Och inte nån annan heller.
Om du säger det så.
-Att en bil kan brinna så där... -Vi skulle haft korvar med oss.
Ser det inte ut att vara en Ford 77:a?
Inget tvivel om den saken.
-Gamlingen som sköts på landsvägen? -Det är hans fordon.
Han dödade assistenten, tog hans bil, dödade mannen på vägen-
-bytte till hans bil, lämnade den här och bytte igen.
Vad linjärt, sheriffen.
Att åldras plattar till en, Wendell.
Det här andra då?
-Du rider Winston. -Säkert?
Om nåt händer Lorettas häst vill jag inte vara den som red den.
Det är samma däcksmönster på båda hållen. Avtrycken är tydliga.
Nån har bänt loss chassieskylten på den här.
Jag känner till den här pickupen, den tillhör en som heter Moss.
Llewelyn Moss?
-Skulle han vara knarkkurir? -Nej, det betvivlar jag.
O.K. Corral nästa.
Jäklar, de har skjutit hunden också.
Den här uppgörelsen gick visst snett.
De verkar ha haft oenigheter.
-Vilken kaliber är det, sheriffen? -9 millimeter och några ACP.
Nån sköt den där med ett hagelgevär.
Varför har inte prärievargarna varit på dem?
-De vill väl inte äta mexikaner. -De här ser ut att vara direktörer.
Jag tror att det är olika händelser. Avrättning här och vilda västern där.
Mexikansk narkotika.
De här är uppsvällda, så det hände tidigare.
De var redo att byta, sen kom oenigheterna.
-Tänk om det inte fanns några pengar? -Det är möjligt.
-Men det tror inte ni. -Nej, det gör jag förmodligen inte.
En sån röra, sheriffen.
Om inget annat så får det duga tills röran hunnit hit.
Jag söker Llewelyn Moss.
-Har du tittat vid hans husvagn? -Ja.
Då jobbar han nog. Kan jag ta ett meddelande?
-Var jobbar han? -Det kan jag inte säga.
-Var jobbar han? -Jag lämnar aldrig ut personuppgifter.
-Var jobbar han? -Hörde du inte? Inga uppgifter.
-Varför ända till Del Rio? -Jag ska låna en bil av Roberto.
-Har du inte råd med en? -Jag vill inte registreras. Jag ringer.
Lovar du det?
-Jag har onda aningar. -Jag har goda. Då jämnar det ut sig.
Sluta oroa dig så mycket.
-Mamma kommer att svära över dig. -Det borde du vara van vid.
-Jag är van, jag jobbar på varuhus. -Inte nu längre. Du har slutat.
Llewelyn...
Du kommer väl tillbaka?
Jag återvänder.
Sheriffen!
Kolla in låset.
-Ska vi gå in? -Dra ditt vapen.
-Ert då? -Jag är med här bakom.
Sheriffen!
De har nog gått över till grannen.
-Hör det där till låset? -Säkerligen.
-När var han här? -Vet inte.
Vad irriterande...
-Den svettas fortfarande. -Då har vi just missat honom.
Vi måste sprida det här, via radio.
Vad är det vi ska sprida?
"Letar efter en man som just druckit mjölk."?
Irriterande, sheriffen.
Som sagt var...
Har Moss nåt begrepp om vilka som jagar honom?
Det borde han ha.
Han har sett det jag sett, vilket sannerligen gjort intryck på mig.
Kör mig till ett motell. Nåt billigt.
Gör ditt val.
Gör ditt val angående tillämplig avgift.
Jag är bara en person, så sängstorleken spelar ingen roll.
Det här är Roberto. Jag är inte hemma.
-Är Llewelyn där? -Nej.
-Väntar du honom? -Hur så? Vem är det här?
-Kan jag hjälpa till? -Har ni Larry Mahan-stövlar, storlek 11?
-Saluför ni strumpor också? -Bara vita.
Toaletten...?
-Stanna inte, kör förbi de där rummen. -Vilket är ditt?
Kör runt lite, jag vill kolla om det är nån här.
-Fortsätt, stanna inte. -Jag vill inte hamna i knipa.
-Jag kan väl stanna till här? -Kör mig till ett annat motell.
-Vi är kvitt så här. -Du är redan i knipa.
Kör nu till ett annat motell.
Labbrapporten om killen på landsvägen.
Det fanns ingen kula.
Ingen kula?
Wendell, förlåt mig, men det låter inte särskilt rimligt.
Ingångshål i pannan. Inget utgångshål.
Sköt han killen i huvudet för att sen gräva i det med fickkniven?
Det kan jag inte tänka mig.
Påtår, sheriffen?
Det är nog bäst det, Noreen.
Gränspolisen och DEA är på väg ut till brottsplatsen igen. Följer ni med?
Ligger det några nya lik där ute?
-Nej. -Då kan jag nog stå över det.
-Kaliber 12... Patroner? -Ja, grova hagel.
-De lär slå hårt. -Har ni campingutrustning?
-Tältstänger? Har du tältet? -Nåt i den stilen.
-Jag behöver modellnumret. -Jag vill ha ett tält.
-Vilken sorts? -Det med flest stänger.
Kan jag få ett nytt rum?
-Jag vill behålla mitt och ha ett till. -Ytterligare ett?
-Har ni en karta över rummen? -Ja, det har vi.
Tack.
-Vad sägs om 38? -Det intill ditt, nummer 137, är ledigt.
-Nej, 38 blir bra. -Det har två dubbelsängar.
Döda mig inte.
Hur hittade ni dem?
Döda mig inte.
Man håller inte på med sånt där. Inte ens en ung man som du.
Vadå?
Lifta.
Det är farligt.
-Du känner alltså till Anton Chigurh? -På alla möjliga sätt.
-När såg du honom senast? -28:e november i fjol.
Du verkar säker på datumet. Bad jag dig sitta?
Nej, men du verkar vara typen som inte låter stolar gå till spillo.
Jag minns datum, namn och siffror. Jag såg honom den 28:e november.
Han är en vettvilling. Vi är av med pengar och den andra parten sin produkt.
Det här kontot innehåller 1200 dollar var 24:e timme. Utöver de 1000.
Om dina utgifter blir högre än så får vi bli skyldiga.
Hur väl känner du Chigurh?
Jag vill veta vad du anser om honom. Hur farlig är han?
Jämfört med vad? Böldpest? Han är så pass farlig att ni ringde mig.
Han är en psykopatisk mördare. Än sen? Såna finns det gott om.
Han dödade tre män på ett motell i går och två vid missödet i öknen.
-Det ska vi nog få stopp på. -Du låter självsäker.
Du har visst levt ett tursamt liv, mr Wells?
Ärligt talat så har tur inte haft särskilt mycket med saken att göra.
Jo, jag undrar...
...skulle du kunna godkänna mina parkeringsböter?
Det var ett skämt förmodar jag?
Jag räknade våningarna på den här byggnaden från gatan.
Det saknas en.
Vi kollar upp det.
-Ett rum för en natt. -Det blir 26 dollar.
-Jobbar du hela natten? -Ja, till klockan tio i morgon bitti.
Ta den här. Jag ber dig inte göra nåt olagligt.
Det är nån som letar efter mig. Ring om det kommer fler och checkar in.
Det kan vara vem som helst.
Det finns ingen möjlighet...
Ingen fara, jag vill dig inget illa. Du måste köra mig härifrån.
Har du varit med om en bilolycka?
Du får 500 dollar för jackan.
Visa pengarna.
-Har du varit med om en bilolycka? -Ja.
-Ge mig pengarna. -Jackan först.
Låt honom hålla pengarna.
Ge hit den nu.
Ge mig ölen också.
-Hur mycket...? -Ge honom ölen, Brian.
Läkare...
Snälla...
-Nåt nytt om fordonen? -Jag tog reda på allt som fanns.
De är registrerade på avlidna personer. Broncons ägare har varit död i tjugo år.
-Ska jag kolla upp de mexikanska? -Nej.
Här är lönerna.
-DEA-agenten ringde. Vill ni inte prata? -Jag försöker hålla mig undan.
-Han undrade om ni vill med dit ut igen. -Så vänligt av honom.
Kan du tala om för Loretta att jag åker till Odessa och träffar Carla Jean Moss?
Jag ringer henne när jag är där, annars vill hon att jag åker hem.
-Ska jag vänta tills ni gått ut? -Ja.
Man vill inte ljuga mer än nödvändigt.
-Vad sa Torbert om sanning och rättvisa? -Vi ska hänge oss på nytt dagligen.
Jag lär få hänge mig två gånger om dan. Eller rentav tre innan det är över.
Vad fan...?
Sheriffen...?
Har du kollat lasten på sistone?
Det där är en jävla förolämpning.
-Ett lastband har lossnat. -Hur många kroppar hade du?
Jag har inte tappat nån.
-Kunde ni inte tagit en skåpbil? -Vi hade ingen med fyrhjulsdrift.
-Får jag böter för det här? -Stick härifrån.
Det här är nog inte den framtid du såg när du fick syn på pengarna.
Lugn nu, det är inte jag som jagar dig.
Jag vet...jag har sett honom.
Har du? Utan att dö?
-Är killen den ultimata tuffingen? -Så skulle inte jag beskriva honom.
Man kan säga att han saknar sinne för humor. Han heter Chigurh.
-Socker? -Anton Chigurh.
Vet du hur han hittade dig?
Det kallas transponder.
-Han lär inte hitta mig mer. -Inte så där. Mig tog det tre timmar.
-Jag har haft att svårt att röra mig. -Du fattar inte...
-Vad jobbar du med? -Jag är pensionerad svetsare.
-Acetylen? Mig? Tig? -Jag svetsar allt.
-Gjutjärn? Inte lödat. -Det sa jag aldrig.
-Mässing? -Vad sa jag?
Var du i Vietnam?
Ja, det var jag.
-Det var jag också. -Är jag din kompis för det?
Du måste ge mig pengarna. Det är enda anledningen till att jag skyddar dig.
Det är för sent, jag har spenderat dem.
1,5 miljon på horor och whisky. Resten har jag bara slösat bort.
Hur vet du att han inte är på väg till Odessa?
-Varför skulle han åka dit? -För att döda din hustru.
Det kanske är han som ska vara oroad...för mig.
Det är han inte.
Du passar inte för sånt här. Du är bara en som råkade hitta de där fordonen.
Jag finns på andra sidan floden, på Hotell Eagle. Carson Wells.
Ring när du har fått nog. Du kan få behålla lite av pengarna.
Jag kan väl lika gärna göra upp med Chigurh?
Man kan inte göra upp med honom.
Även om han fick pengarna skulle han döda dig för besväret.
Han är en underlig man, med principer-
-som överglänser knark, pengar och allt sånt där.
Han är inte som du. Han är inte ens som jag.
Han pratar inte lika mycket som du. Det får han poäng för.
-Tack för att du kom, Carla Jean. -Som sagt, jag vet inte var han är.
-Har han inte hört av sig? -Nej. Inte ett ord.
-Hade du berättat det för mig i så fall? -Vet inte.
-Han vill inte ha problem med er. -Det är inte mig han har problem med.
-Vem är det då? -Några rätt farliga människor.
-De lär döda honom. De ger aldrig upp. -Inte han heller.
Det har han aldrig gjort. Han tar dem allihop.
Känner du till Charlie Walser som har stället öster om Sanderson?
Minns du hur de klubbade slaktoxarna, hängde upp och skar halsen av dem?
Charlie hade just hängt upp en när den kvicknar till och börjar svänga runt.
300 kilo skitförbannad boskap. Förlåt...
Han försöker skjuta den i skallen, men skottet studsar bort av allt svängande-
-rikoschetterar runt och träffar honom i axeln. Han kan ännu inte lyfta handen.
Poängen är att även i kampen mellan människa och ungtjur är utkomsten oviss.
När Llewelyn ringer kan du hälsa att jag kan skydda honom.
De slaktar ungtjurar annorlunda nu. De använder bultpistol.
Den skjuter ut en liten bult och suger in den igen. Djuret fattar ingenting.
-Varför berättar ni det här? -Ingen aning.
Mina tankar irrar runt.
Hej, Carson.
Vi går till ditt rum.
Du måste inte göra det här. Jag är finansmäklare.
-Jag skulle kunna åka hem. -Är du skicklig?
Jag kan gottgöra dig. Vi kan gå till en uttagsautomat med 14.000 i.
Sen glömmer vi det här.
En uttagsautomat...
-Jag vet var väskan är. -I så fall hade du haft den med dig.
Man ser den från flodvallen. Jag vet var den är.
Jag vet nåt bättre.
Jag vet vart den är på väg.
Den kommer att föras till mig och placeras framför mina fötter.
Var inte så säker på det. Om 20 minuter kan den vara här.
Jag är säker. Du vet väl som ska hända nu?
Du borde acceptera din situation. Det blir värdigare så.
Dra åt helvete.
Jag tänkte fråga en sak.
Om regeln du följde ställde dig inför det här...
...till vilken nytta var den då?
Fattar du hur galen du är?
-Syftar du på det här samtalets natur? -Jag syftar på dig.
Du får pengarna...Anton.
Ja...?
Är Carson Welles där?
Inte så som du tänkt dig.
-Du måste komma hit. -Vem är det här?
Det vet du.
-Du måste prata med mig. -Det måste jag inte alls.
-Vet du vart jag ska? -Det struntar väl jag i?
-Jag vet var du är. -Var är jag då?
På sjukhuset på andra sidan floden. Fast det är inte dit jag ska.
Vet du vart jag ska?
Ja, det gör jag.
-Hon är inte där. -Det spelar ingen roll var hon är.
Varför åker du dit då?
Du vet hur det här kommer att sluta, va?
Nej.
Det gör du nog. Så jag har ett erbjudande.
Ge mig pengarna så släpper jag henne.
Annars är hon ansvarig, precis som du.
Bättre erbjudande får du inte. Försök inte rädda dig själv, det kan du inte.
Jag ska nog ge dig nåt...
Du är härmed mitt specialprojekt och behöver inte leta överhuvudtaget.
Motellet i Del Rio?
Ingen av de tre hade legitimation, men det sägs att de var mexikaner.
Frågan är om de slutade vara det, och när.
-Frågade du om låscylindern? -Den hade slagits ut. Vill ni köra dit?
Nej, det låter som om de dog av naturliga orsaker.
Med tanke på vilken bransch de var i.
Det är som ett fullskaligt krig. Vilka är de här människorna?
I Kalifornien upptäcktes ett par som hyr ut rum till gamlingar-
-dödar dem, begraver dem på tomten och tar ut deras bidragspengar.
De torterar dem först. Undrar varför?
Deras TV kanske var trasig?
Detta pågick tills...jag citerar:
"Grannarna reagerade när en man flydde iklädd endast ett hundhalsband."
En sån historia kan man inte hitta på.
Det var det som krävdes. Att de grävde gravar räckte inte.
Det är okej, jag skrattar själv ibland.
Man kan inte göra nåt annat.
Vem tror du släpps förbi här och in i USA?
-Amerikanska medborgare? -Vissa av dem. Vem avgör det?
-Du? -Hur avgör jag det? Jag ställer frågor.
Om jag får vettiga svar får de åka till Amerika, annars stannar de här.
Hur kommer det sig att du står här utan kläder?
Jag har en rock på mig.
Driver du med mig? Gör inte det. Är du militär?
-Var du i Vietnam? -Ja, två rundor.
12:e infanteribataljonen. 7:e augusti 1966 till 2:a juli 1968.
- Wilson...
...hjälp den här mannen till stan.
-Hur går det med stövlarna? -Bra. Jag behöver allt annat.
-Brukar det komma in folk utan kläder? -Nej, det är ovanligt.
Hon vill inte prata med dig. Vet du vad klockan är?
Det struntar jag i. Lägg inte på.
Det här övergår allt...
Llewelyn? Vad skulle jag göra?
-Vet du vad som pågår? -Sheriffen från Terrell var här.
-Vad sa du till honom? -Vad hade jag att säga?
Du är skadad, va?
Varför tror du det?
Det hörs på din röst.
Möt mig på motellet i El Paso. Du och pengarna ska ta ett flyg.
-Jag kan inte lämna dig i sticket. -Det blir bäst så.
Med dig och pengarna ur vägen kommer han inte åt mig.
-När jag hittat honom ses vi igen. -Hittat vem?
-Mamma då? -Hon klarar sig.
Klarar mig? Jag har cancer!
Henne lär ingen besvära.
Vem är du?
Jag? Ingen.
Bokföring.
Han gav mexikanerna en mottagare.
Han känner...kände att om fler letar...
Trams. Man väljer det bäst lämpade redskapet.
Jag förstår.
Tänker du skjuta mig?
Det beror på...
Ser du mig?
Jag visste att det skulle bli så här. Jag förutsåg det för tre år sen.
-Vi har inte ens varit gifta i tre år. -Då sa jag "inget att ha".
Så här är vi nu. 30 graders värme. Jag har cancer.
Kolla bara. Inte ens ett hem att vara i.
Vi ska till El Paso i Texas. Vet du hur många jag känner där?
Så här många.
Kör inte för nära.
Inte för nära.
-Jag hittar inte mitt Prednizone. -Jag la det i den där.
Vänta här så hämtar jag biljetterna.
-Behöver ni hjälp med väskorna? -Herregud, en gentleman i Texas.
Ja tack, jag är gammal och sjuk.
-Vilken buss ska ni åka med? -Jag ska till El Paso.
-Inte ofta man ser mexikaner i kostym. -Ska ni till El Paso? Var ska ni bo?
-Hur står det till, Carla Jean? -Sheriffen...
-...var Charlie Walser en sann historia? -Vem är det?
Jag kan inte alla detaljer men det är sant att det är en historia.
Kan ni lova mig en sak?
Om jag berättar vart Llewelyn är på väg, lovar ni då att söka upp honom ensam?
-Ni och ingen annan. -Jag lovar.
Llewelyn skulle aldrig be om hjälp. Han anser sig aldrig behöva nån.
Jag ska inte göra din man nåt illa.
Han behöver hjälp, vare sig han vet det eller inte.
Är det nåt problem?
Ja, det lär tömma batteriet med tiden.
-Är du härifrån? -Ja, född och uppväxt i Alpine.
-Vilken flygplats skulle du välja? -Flygplats eller landningsbana?
-Flygplats. -Vart ska du?
-Vet inte. -Ska du fly fältet? Där har man varit...
Vi har landningsbanor. Flygplatsen ligger i El Paso.
Om du vill nånstans specifikt kör du till Dallas. Då slipper du byta.
-Sätt dit klämman nu. -Kan du lasta av kycklinglådorna?
Vad pratar du om?
Hallå där...mr Tidsfördriv.
-Är du en sån? -Visst.
-Jag har öl på rummet. -Jag väntar på min fru.
-Så det är henne du spanar efter? -Delvis.
-Är det nåt mer? -Vad som komma skall.
Det är det aldrig nån som ser.
Öl... Det är vad som komma skall.
-Jag hämtar is. Du får gärna vara gift. -Nej, jag vet vad öl leder till.
Öl leder till mer öl.
Ring efter polis.
Er lokala polis. Jag är inte på deras frekvens.
En kopp kaffe innan du kör hem?
-Fanns det inga pengar i hans rum? -Ett par hundra.
-Mexikanerna skulle ha tagit dem. -Antar det. Fast de hade brått därifrån.
Det är de förbannade pengarna, Ed Tom. Pengarna och knarket.
Det är bortom all sans. Vad är meningen? Vad leder det till?
Om du för tjugo år sen hade sagt-
-att jag skulle få se barn på våra gator med grönt hår och ben i näsorna...
-...så hade jag inte trott dig. -Man förundras.
Den dag vi slutar vara hövliga är bara början.
Det är mörkrets tid.
Det är ingen enskild händelse.
Fast det förklarar inte din man. Han är bara en blodtörstig galning.
Jag är inte så säker på det. Ibland tror jag att han är ett spöke.
Han är på riktigt. Det på motellet är bortom all sans.
Ja, han är hårdhudad.
Så enkelt är det inte.
Han skjuter biträdet ena dan, återvänder dan därpå och skjuter en gammal överste.
Promenerar rätt in i brottsplatsen igen. Vem kan göra nåt sånt?
Hur försvarar man sig mot det?
Kör försiktigt, Ed Tom. Ledsen att vi inte kunde hjälpa grabben.
-Här bak. -Hur visste du att jag var här?
Vem skulle annars köra din pickup?
-Hörde du den? -Hur sa...?
-Du skojar med mig. -Jag såg att en av katterna hörde den.
-Hur visste du att det var min? -Det räknade jag ut när du gick in.
-Hur många har du? -Katter? Åtskilliga.
Det beror på vad du menar med "har". Vissa är halvvilda, vissa är banditer.
-Hur har du haft det, Ellis? -Som synes.
-Jag måste säga att du ser äldre ser ut. -Det är jag också.
Jag fick ett brev från din hustru. Hon skriver ibland, om familjenyheter.
-Finns det såna? -Hon berättade att du slutar.
-Vill du ha en kopp? -Ja, tack.
-Hur färskt är det där kaffet? -Jag brukar brygga en kanna per vecka.
Mannen som sköt dig dog i fängelset.
Angola...
-Vad hade du gjort om han hade släppts? -Vet inte. Inget.
-Det vore meningslöst. -Det förvånar mig att du säger så.
Medan man försöker få tillbaka det man blivit av med förlorar man ännu mer.
Efter ett tag får man nästan lägga tryckförband.
Din farfar bad mig aldrig skriva på som vicesheriff.
Loretta säger att du slutar. Varför gör du det?
Vet inte.
Jag känner mig i underläge.
Jag har alltid tänkt att när jag blev äldre skulle Gud göra sig påmind.
Det gjorde han inte.
Jag klandrar honom inte.
-Jag skulle ha samma åsikt om mig. -Du vet inte vad han tycker.
Jag skickade farbror Macs revolver och bricka till Rangersmuseet.
Har pappa nånsin berättat hur Mac fick sin belöning?
Han sköts ned på sin egen veranda borta i Hudspeth.
Sju eller åtta man kom dit och ville det ena och det andra.
Farbror Mac gick in igen efter hagelgeväret.
De hann före. De sköt honom där i dörröppningen.
Tant Ella försökte stoppa blödningen. Mac försökte nå hagelgeväret.
De bara satt där på sina hästar och såg honom dö.
Efter ett tag sa en av dem nåt på indianska varpå de vände och gav sig av.
Farbror Mac visste hur illa det tagit. Skjuten genom vänstra lungan.
Sen var saken klar...som man säger.
När dog han?
Nittonhundra...nio?
Nej, jag menar om han dog direkt eller på natten?
Samma natt. Hon begravde honom morgonen därpå i den hårda lerjorden.
Det du har är inget nytt.
Det här landskapet förhärdar folk.
Du kan inte stoppa vad som komma skall.
Det väntar inte på dig.
Det är fåfänga.
Jag visste att det inte var över.
Jag har inte pengarna.
Det lilla jag hade är borta sen länge, och jag har räkningar att betala.
Jag begravde min mor idag, och har inte betalat för det heller.
Bekymra dig inte för det.
Jag måste sätta mig.
-Du har ingen orsak att göra mig illa. -Nej...men jag lovade.
-Lovade...? -Din man.
Det låter inte klokt.
Lovade du min man att döda mig?
Din man hade en chans att rädda dig.
Istället utnyttjade han dig i ett försök att rädda sig själv.
Inte på det viset.
Inte så som du säger.
-Du måste inte göra det här. -Folk säger alltid samma sak.
-Vadå? -"Du måste inte göra det här."
Det måste du inte.
Det här är det enda jag kan göra.
Syna...
Jag visste att du var galen när jag såg dig sitta där.
Jag visste vad som väntade mig.
-Syna. -Nej...
...jag tänker inte syna.
-Syna. -Myntet har ingen talan.
Det är bara du.
Jag kom hit på samma sätt som myntet.
-Det sticker ut ett ben ur din arm. -Jag ska bara sitta här ett tag.
Ambulansen är på väg. Mannen där borta ringer efter en.
Är du okej? Det sticker ut ett ben ur armen.
Vad vill du ha för skjortan?
Du kan få den.
Kolla in benet.
Knyt den åt mig.
Jag hjälper gärna till, men det där är mycket pengar.
Ta dem.
Ni såg mig aldrig. Jag var redan borta.
En del av dem är mina.
-De var inte för skjortan. -Det är möjligt, men jag är utan nu.
-Jag kanske tar en ridtur. Vad säger du? -Jag kan inte planera din dag.
-Jag menar om du vill följa med? -Nej, jag är inte pensionerad.
-Jag kanske ska hjälpa till här då? -Helst inte.
-Hur var din sömn? -Jag hade drömmar.
Det har du tid till nu. Var de intressanta?
Det är de alltid för den de angår.
Ed Tom, jag är uppriktig.
Okej, två stycken. Båda handlade om min far.
Jag är 20 äldre nu än han nånsin var. Så på ett sätt är han den yngre mannen.
Den första minns jag inte så väl.
Vi skulle träffas i stan. Han skulle ge mig pengar.
Jag tror att jag tappade dem.
I den andra var det som om vi var tillbaks i gamla tider.
Jag satt till häst på väg genom bergspass i natten.
Det var kallt och snöigt.
Han red förbi mig och fortsatte framåt utan att säga nåt.
Han hade virat sin filt om sig och höll huvudet nedböjt.
Jag såg att han bar med sig eld i ett horn som folk gjorde förr.
Hornet lystes upp av ljuset inuti till samma färg som månen.
I drömmen förstod jag att han red i förväg.
Och att han tänkte ordna med en brasa nånstans där ute i mörkret och kylan.
Jag förstod att när jag än kom dit skulle han finnas där.
Sen vaknade jag.
Översatt av: BRONSON (Omsynkad av Jimmie Karlsson) www.divxsweden.net
Texten hämtad från www.undertexter.se